Борсовите новини от деня -
Цените на 100-120-килограмовите прасетата се понижиха до 40 долара.
Цените на свинете останаха стабилни. За 140 до 230 кг цена 34-37 долара.
Към едрия рогат добитък. Телета - от 120 до 150 долара...
Аз ги приготвям по следния начин: взимам една купа гъбена крем супа
и един пакет яйчени спагети.
Яйчените спагети ми харесват повече от италианските...
Ако погледнем какво казва Бог в Откровението на св. Йоан
можем да бъдем сигурни, че трябва да се плати цена
за плътските удоволствия и тази цена ще бъде платена, ако...
ПОСЛЕДНОТО КЪНТРИ ШОУ
Преди да кажеш: "Скъпа, трябва да поговорим."
Мисля, че имаме проблем.
Не мога да оставя чашата...
Време е да проверим как е трафика
и как върви шофирането. Към хеликоптера. Как е?
Има 15-минутно задръстване на изход 494.
Има катастрофа на Голямата детелина...
Тиха нощ в град, който знае как да пази тайните си.
Един мъж все още търси отговори на вечните човешки въпроси.
Това съм аз.
Или бях аз.
Беше дъждовна съботна вечер в Сейнт Пол
и току що си бях доял препечения сандвич с кашкавал
и порция боб за десерт,
и беше дошло време да отивам на работа от другата страна на улицата.
Аз съм частен детектив.
Казвам се Ноар. Гай Ноар.
Преди около 6 години, бях започнал временно работа
като охрана в едно радиошоу, наречено "Последното кънтри шоу",
заради сериозните си парични проблеми по онова време.
Поради липсата на изчезнали богати наследнички
и мъртви магнати, намерени в солариума,
с петна от червило по смокингите им.
С други думи - бях фалирал.
Шоуто се излъчваше от един стар театър наречен "Фитцджералд"
и вървеше от времето, когато Иисус е бил в трети клас.
И все пак привличаше по няколко стотин души всяка съботна вечер.
Представляваше радио-вариатетно шоу, излъчвано на живо,
от тези дето бяха замрели още преди 50 години,
До тази вечер, тях бяха забравили да ги информира по този въпрос.
Голяма тексаска корпорация беше купила радиостанцията
и ликвидаторът им - мъж на име Крует,
беше на път за Сейнт Пол с цел да ги затвори
и да превърне сградата на театъра в паркинг.
Нещата бяха ясни и всички го знаеха, но никой не смееше да го каже.
Това бяха хора от Средния запад.
Мислеха си, че ако никой не обърне внимание на това,
всичко ще се размине.
Аз не разсъждавам по този начин, но и аз не съм от тук.
Стой встрани от тълпата.
Дръж си очите отворени. Това е мотото ми.
Това беше последния ми работен ден
и усещах, че ще се случи нещо интересно.
Преди работех в Чикаго,
в една квартална бакалия.
Преди работех в Чикаго,
но вече не - забрави я.
Дами и господа, 10 минути до ефир.
В магазина влезе мадама с кожа като порцелан,
а аз я попитах: "Какво мога да ви дам?".
"Нещо за пиене" отговори тя, а аз нея изпих я,
но вече не - забрави я.
Моли.
А, ето те. Господи, този сценарий.
Къде ми е химикалката? Искам да ти покажа някои промени.
Преди малко я оставих тук. - Къде за последно я видя?
Преди малко беше тук. - На... на...
Ще ми извадиш окото. Върнете това обратно, моля ви.
Това ще накара жената да позеленее от завист.
Да не дойде да ме търси? - Гушни ме. Ето така.
Здрасти, Гай. Как си тази вечер?
Помогни ми.
Вземи тези тениски и прати някой да ги занесе на сцената.
Ще се погрижа. - Готина вратовръзка.
Време беше. Вечно закъсняващите "Джонсън гърс".
Здрасти, Ал. - Ще получа инфаркт заради вас.
Какво е това? Преработки?
Какво му беше на старият сценарий?
Как го чувстваш? Сложи малко звукови ефекти.
Дами и господа, 6 минути до ефир. 6 минути до ефир.
Рич, как "Хонолулу Мама" ще танцува по розова пижама,
когато свали традиционната си носия?
Това е стара песен на семейство Картър, нали?
Какво? - Семейство Картър, скъпа.
Същите са като нас, само че по-известни.
От колко време се занимаваш с това? - С кое? Да си обувам гащите ли?
От колко време водиш радиопредавания?
Не помня. Над трийсет години.
Всичко започна от "Твеновите дни" по Мисисипи.
Одобриха ме за ролята на Хъкълбери Фин.
Карах сал по Мисисипи,
превозвах хора от единия до другия бряг,
докато един ден не се нахаках директно в един параход.
Г-н Кийлър, време е да излизате. - Добре. Веднага идвам.
Това да не е историята за един дето излетял с хвърчило,
дърпано от корабче и шортите му били на глезените?
Не. Това е една друга история - за понтонната лодка.
Погледни старата къща. Сбогом, стара къщо.
Сбогом, стара верандо. Сбогом, стари Гай.
Хей, Гай. Според теб, какво ще правят със сградата?
Предполагам, че самосвала,
дето се появи вчера има връзка със случая.
О, Боже. Скъпа, донесох ти една сладурска рокличка.
Вече ти казах, че не харесвам рокли.
Поне виж, как ще ти стои. Искам да те видя в нея.
Ти я пробвай. Аз не искам. Грозна е.
Има цвят на повърня.
Съжалявам.
Старият Содъбърг беше един от пътниците.
Падна зад борда
и се наложи да го спасявам, понеже не можеше да плува.
Успях да го извадя. - Спасил си му живота?
Не съвсем. В този участък реката беше плитка,
но той нямаше как да знае това, защото го държах за глезените.
Влачих го към брега.
Радвам се да те видя!
4 минути до ефир. 4 минути.
Чакай малко. Къде ми е чантата?
Тук ти е чантата. Аз я донесох.
Мамо, виж. - Ето я. Хайде, Йоланда.
Нямаме тайни от теб, превъзбудена.
Голяма жега. Виждаш ли, колко много време има.
Значи той те е назначил в СМД? - Всъщност брат му го направи.
Да, Арт Содъбърг. - Моля, Г. К. да се яви на сцената.
Арт Содъбърг ти е дал работа?
Да беше... В сутрешния блок, нали?
"Рано пиле - рано пее". Улмър Скот, 5:00 ч.
С Дъсти правехме сутрешно шоу. - Сериозно? Извини ме, колега.
Да. "Закуска в Бънкхаус". Телевизионно шоу.
Основно излъчвахме анимационни филми. Помниш ли?
Нашето започваше в 5:00 ч. сутринта. Беше нещо като госпъл шоу.
Вдъхновяващо шоу. Водещ беше Уилмър Скот.
Уилмър Скот не беше ли един известен пилот?
Не.
Първият човек летял със самолет по цялото течение на Мисисипи.
Нещо бъркаш.
Това е брат му - Уилбър Скот.
Летя от Ню Орлеанс, през Мемфис
та чак до езерото Итаска в Минесота.
Стигнал там и се опитал да изстреля сигнална ракета през прозореца,
който се оказал затворен. Превърнал се в първия самоубил се граждански пилот.
Не. Това е Уилбър. - Това сега си го измисли.
- Аз говорех за Уилмър Скот. Паднал в езерото в момента на триумф.
Да, Уилмър. Той водеше...
Не, това беше "Рано пиле - рано пее".
Г-н Кийлър, Ал е на път да колабира. - Идвам.
Добре де, как така, хем е бил пилот, хем радиоводещ?
Ти говориш за Уилбър Скот, нали?
Това са различни хора. - Той почина.
Имахме един номер с куче -
Уанда и Кони започваха да пеят, а кучето пееше с тях.
Те пееха една стара песен, а кучето извиваше с тях!
О, Боже, на това викам аз куче. Цял ден си мисля за него.
Казваше се Ръсти. - Точно така.
Иди да кажеш на леля си Гладис.
- Точно тя!
Иди да кажеш на леля си Гладис, че старото куче умря.
Старото куче се казваше Ръсти,
просто легна и умря.
Точно навреме.
Не знам, дали ние се водихме по него или то се водеше по нас.
От гонене на катерици умря.
Дами и господа... Това не е репетиция.
Две минути до ефир.
Изяде една и се разболя.
Сигурно е била развалена.
просто легна и умря.
О, Боже! О, Боже!
О, Боже! Това е!
Ще раждам! Усещам го! Бебето излиза!
Ще се роди на мърлявия под в скапаната гримьорна!
Успокой се. - Шегувам се.
Ах, лъжкиня такава! - Вдигнете я от земята.
Преструваше се?! Тръгнах да звъня на Бърза помощ!
Съжалявам, но никой не ми обръщаше внимание. Трябваше да измисля нещо.
Не съм искала да те изплаша, Дона. - Уилмър Скот.
Уилмър Скот беше онзи дето хипнотизираше пилета в шоуто си.
Караше ги по четири едно след друго.
Четири или пет. - Кой беше този Уилмър Скот?
Водещ на сутрешното шоу "Рано пиле - рано пее".
Рано сутрин - 5:00 ч. Така Г. К. започна в радиото.
Да. С госпъл шоу. - И е хипнотизирал пилета по радиото?
Не, хипнотизираше ги по време на шоуто. - В това шоу?
Не в "Рано пиле - рано пее". - Ясно.
Помниш ли, какво им правеше на пилетата?
Хипнотизираше ги? - Да.
Бяха китайски пилета, нали? - Май Кунг Пао.
Нямаха ли... - Хайде. Отивай си на мястото.
Пискакадуадакуодамогин. - Какво писка?
Спонсорът на "Рано пиле - рано пее".
Как се казвал спонсорът? - Прави се от степна трева,
...30 секунди до ефир. - лаврово дърво и зърнен спирт.
Как се казва? - Пискакадуадакуодамогин.
Не - пискакадуадакуодамогин.
Нали това казах. Помниш ли рекламния мотив? Как беше?
Пискакадуадакуодамогин - лечебната формула.
Хайде, готови сме.
Това имаше Уилмър Скот всяка сутрин в чашата си кафе.
В 5 часа сутринта. - Застани тук.
После спря да пие. И изгуби интерес към радиото.
- Закопчай си дюкяна. Разви страхова невроза към микрофони.
Как успя да спре пиенето? - Просто спря да пие.
Започваме. - После започна да гледа пилета.
Шоу пилета. Китайски.
Дочувам старото пиано,
някъде надолу по улицата.
Долавям мирисът на боровете
и търся теб.
О, моята мила, стара любов,
влиза през вратата.
Пак е събота и оркестърът звучи,
скъпа, дай ми още ти.
Здравейте всички в тази съботна вечер и добре дошли на излъчваното на живо
"Последното кънтри шоу", достигащо до вас,
на вълните на СМД - вашият добър приятел.
Ноар, къде беше? - Наглеждах "Джонсън гърлс".
Не трябва ли да пазиш на входа? - Нещо притеснява ли те?
Ами звъня ми някаква ненормална.
Не е луда. - Ти откъде знаеш?
Защото днес следобед се видяхме. Дойде при мен.
Как изглежда? Можеш ли да я опишеш?
Да, мога. - И?
Красива е.
Косата й, е нещото което Бог е имал пред вид, казвайки: "Нека бъде...".
Коса?
Да, коса.
Възнагради ме с такава сладка усмивка,
че можех да си намажа палачинката с нея.
Беше облечена в толкова бял шлифер,
че дъждът би се срамувал да го навали.
Полата й беше толкова впита по тялото,
че можех да разчета етикета на бельото й.
Пишеше: "Да се пере в хладка вода и на слаба центрофуга. "
Това си го измисли.
Беше със сувенирна тениска на планината Ръшмор и президентите
никога не са изглеждали по-добре. Най-вече Джеферсън и Линкълн.
Ясно. - Малко подпухнали, но щастливи.
Ако ме разбираш. - Разбрах те.
За мен беше чест да бъда там и да вдишвам същия въздух,
който тя току що беше издишала -
един вид го обменяхме.
А тя, какво искаше? Каза ли нещо за...
Кой? - Дамата.
Търсеше презвитерианската църква.
Аз бях толкова замаян и взех, че й казах къде е.
И от живота ми тя отлетя,
също толкова бързо и еротично, както беше навлязла.
Недоволни ли сте от сегашната херинга?
Липсва ли й нещо, което очаквате да има в рибните консерви?
Ако е така, може би е време да пробвате "Йенс Йенсън".
Херинга от Горното езеро, приготвена по стара норвежка рецепта.
Някой може ли да го намали? Моля ви.
Да, херингата на Йенсън е най-добрата.
О, Йенс Йенсън. Питайте за нея.
И ако в местната бакалия не са заредили от нея, попитайте собственика защо.
Знаеш ли, какво ще направя? Ще си боядисам косата ягодово руса.
Заклевам се, трябваше да го направя преди много години.
Трябваше да си бия камшика и да замина за Чикаго, когато мама почина.
Това трябваше да направя.
Пропуснеш ли момента, рядко ти се отваря наново шанс.
Какво пишеш? - Стихотворение.
Стихотворение значи. За какво е?
За самоубийството. - О, Боже.
Добре.
Нали знаеш, каква е моята философия?
Да, знам я. Не ми я повтаряй.
Смятам, че трябва да сме благодарни за всичко, което ни се случва,
защото това е причината човек да е това, което е.
И ако човек не премине през всичките неща, които му се случват,
няма да бъде такъв, какъвто е в момента.
Разочарованието с нищо не ти помага. - С абсолютно нищо.
Прекрасна мисъл?
Ако някоя врата се затвори, друга се отваря,
всичко се развива в определена последователност
и води до някакъв определен резултат.
Извини ме, че не ти паднах на колене.
Аз поне така разсъждавам.
Прочети ми нещо от стихотворението. - Не съм го завършила.
Е, добре.
"Монолог за синята китара"
Умира се лесно -
скачаш в безкрайното синьо небе
и махаш за добре дошъл на Господ.
Господ означава любов,
но не е задължително да зареже всичко, за да те спаси, нали?
Когато пъхнеш маркуча в ауспуха,
не очаквай да се събудиш и на масата да има пържени филийки.
Изпържен си ти.
Как се казваше онази песен? - Хареса ли ти?
Вече няма да ти давам колата си.
Маркуч в ауспуха.
Много ви благодаря. Сега искам да ви изпея една песен,
наречена "Протяжните летни дни".
Тази песен е за всичките ми приятели в родния ми град,
на север, нагоре по реката.
Протяжни летни дни
в старото градче.
Слънцето пече от високата синева
рядко минава някоя кола.
Точно сега има една, знай,
Шевролет е май.
Твоят Шевролет е син,
този е в бяло и кафяво.
Изобщо не намали
и е чисто нов дори.
Каза, че ще дойдеш,
самата някой ден.
Може би до събота,
ако успееш да избягаш...
Ти се върна. - Да.
Презвитерианците не бяха това, което търсиш ли?
Не, г-н Ноар. Бяха ме изпратили тук.
Какво мога да направя за вас?
Съвсем нищо. Аз ще се погрижа.
Хубаво шоу си имате, г-н Ноар.
Благодаря. На нас ни харесва.
Вярвате ли в единството между време и душа?
Повечето хора не вярват.
Няма да е лошо да отворите сърцето си, г-н Ноар,
за единството между време и душа,
което ни крепи през целия ни живот. Амин.
Както кажете.
Чакам своята любима
и всичко е толкова прекрасно.
Птици пеят с ангелски гласове.
Малки камъчета като диаманти.
Надолу по улицата
иззад ъгъла се появява стар пес.
Пече се на лятното слънце
и чака своята любима.
Иска ми се да си до мен сега.
Благодаря, момчета.
На следващата седмица тръгнахме на окръжното турне,
сменяхме си фустите в дамската тоалетна,
а момчетата се опитваха да надничат.
Това беше единственото хубаво нещо. После ни се налагаше
да пеем на открито, с рояк комари около главите ни.
Помниш ли, когато, кълна се Лола,
едно водно конче ми влезе в устата. - Така беше.
Беше толкова голямо. Помислих го за птичка.
На колко години си бил тогава? - На 13. Майка ти беше на 10.
А Уанда на колко беше? - Уанда на 16. Кони на 15.
Да.
Това беше краят. Краят на пътя.
Беше страхотно...
Уанда го прие много тежко, нали?
Седмица по-късно я арестуваха.
За какво? Никога не си ми го казвала.
За кражба, и даже съм ти казвала.
Мамо, съвсем изкуфяваш. Не си ми казвала.
Седнала да изпие едно кафе в една закусвалня.
Поръчала си и поничка с глазура. Започнала да яде и й прималяло.
Имаше хипогликемия.
Та забравила, че не си е платила поничката и си тръгнала.
Не минали и две минути и я арестували за кражба.
Полицейски лампи, тя с белезници...
Веднага се появили ченгета, камери, телевизионни екипи и го излъчили.
Косата и стърчала отвсякъде и крещяла като обезумяла,
а татко видял всичко това по новините в 10:00 ч.
Беше в болницата при мама.
Беше на системи, след раждането на Джони.
Благодаря.
Това можеше да го пропуснеш. - Казах го вече.
Татко видял как арестуват Уанда по телевизията.
Получил остра сърдечна недостатъчност.
Просто легнал в леглото до мама
и се покрил с чаршафа.
Когато сестрата се появила, вече бил мъртъв. Това беше всичко.
Остави бележка, а Уанда я пуснаха за погребението.
В нея пишеше: "Уанда, ти разби сърцето ми. Подпис: Баща ти. "
Лежа в затвора 1 месец заради поничката.
59-центова поничка. Ако беше някоя рокзвезда,
щеше да мята дивани през прозореца -
през прозореца на хотела. Дори не собственият си диван.
Щеше да изхвърля чужди дивани през прозореца.
Без да се интересува дали няма да падне на нечия глава.
Щеше да се бие с хората. И всичко щеше да й бъде простено.
Но ако свириш пред публика от праведни християни, като нас
и забравиш да си платиш проклетата поничка,
се отнасят към теб като с пълен боклук.
Ще те убият, но няма да те погледнат.
Иначе се правят на много хрисими?
Семейство Содъбърг разпродават!
Просто нищо не разбирам.
Притежават СМД от дните, в които излъчваха от една закусвалня.
От там идва и съкращението.
"С Маруля и Домати. " Известно ли ти беше това?
Как може да изоставиш нещо такова?
А ние какво сме? Употребявани носни кърпички?
Скъпа, просто са остарели.
Започнали са да мислят за старините си и собствения си комфорт.
После им е попаднала някоя брошура с острови, палми,
лазурносиньо небе и безкрайни плажове,
и са си помислили:
"Защо трябва да се мъчим със суровата зима в Минесота?"
"Защо трябва да ни мръзнат задниците по автобусните спирките?"
"Ето го нашия автобус. Вече е тук. Ще предадем бизнеса на по-младите,
а ние отиваме в Рая, а останалото да върви по дяволите. "
Единственият проблем е, че по-младите вече са открили Рая.
Тогава голяма тексаска корпорация,
им прави оферта за луди пари.
Тексасци. Какво да ги правиш?
Говорът им е смешен, не могат да фокусират,
а плътта им се разлага и окапва,
но какво от това?
Съвършени хора няма, а пък и парите са си пари
и Содъбърг са ги приели. Точка.
Имаш ли пинцети?
Салата с яйце или салата с шунка?
Защо плачеш? - Това е последното шоу.
Никога повече няма да видя тези хора.
Ще се видите. - Познаваме се толкова отдавна.
Супи и Ред, Рей...
Хелън.
Забравени завинаги.
Всяко живо същество се помни.
Не знам даже, дали ще има реч или нещо подобно.
Никак не е честно, нали? - Не.
Идва някаква голяма компания и ни смачква,
като буболечки, изпълзели от чанта за пикник.
Какво имаше в салатата с шунка?
Не мога да се сетя думата. Беше...
Май о...
Май онази...
Майонеза ли? - Майонеза.
Като свърши и това шоу, ще настъпи краят на една епоха, момчета.
От истинското радио няма да остане нищо, освен какво?
Каращи се хора и компютри пускащи музика.
Пълна трагедия. - Нямах намерение да ви го казвам,
но освен всички нас и мухата на стената,
тук има една жена, която може да ни спаси задниците.
Така ли? - Поне такъв вид има.
Коя е тя? - Все още се опитвам да разбера.
Затвори си очите за малко. От "Норком" ли е?
Времето ще покаже.
Просто ще оставя обаянието й
и главозамащия външен вид да си свършат работата.
Тя влезе, не можейки да свали очи от мен.
Привлечена като молец към електрическа крушка.
Всеки път когато някой по света триумфира,
милиони биват стъпкани.
Можете да видите доказателството на проклетия килим.
Какво общо има това?
Мама. Тя отиде... - Отиде...
Мама имаше твърде много грижи на главата си.
Погребахме я в църквата.
Беше тъжен ден. - Кони ни напусна.
Боже, вече бяхме изгубили Уанда. Тя беше просто магическа.
Когато бяхме четирите, тя пееше...
Казвам ти, пееш по-добре от нея - наследила си нейния глас.
Имаш нейния талант.
За това не знам. - Сега останахме само двете.
Да. Само двете. - Баща ти ни привлече в радиото.
Боже, какво красиво семейство бяхте!
Очевидно е защо си падаше по него. - Пееше като ангел.
Пееше...
Тихо и кротко
Иисус ни зове.
Зове ни и тебе, и мен.
Стои на вратата
чака и бди.
Бди над теб и над мен.
Върни се в къщи
ти, който си изнурен.
Само пеенето ми оправя настроението.
Чарли е добро момче,
Чарли е супер пич.
Чарли отвори магазинче
тази вечер отиваме да видим как е.
Там където виждаш звездното небе
и животът бавно тече.
Ще ядем каквото има и ще свирим на китари.
По стария дъсчен път.
Ще ядем каквото има и ще свирим на китари.
По стария дъсчен път.
Върни се у дома
ти който си изнурен, върни се у дома.
Наш ред ли е? - Още не. Имате няколко минутки.
Какво ще изпълняваме?
Ще изпълнявате заедно с него "Часовникът със златната верижка".
Това не сме го изпълнявали от години.
Ще ти заложа златния си часовник, скъпа.
Ще ти заложа венчалната си халка.
Започвам да пия, защото тази вечер съм решила да се натаралянкам.
Сърцето, което тупти в гърдите ми
ми казва, че пак ще ме обичаш.
Какво ще кажеш за "Долината на Червената река"?
Става. Както ти решиш.
Иска ми се да видя Лола тази вечер в шоуто.
Ако остане време, се надявам да я включим.
Това нали няма да е последното ни шоу?
Всяко шоу трябва да бъде като за последно. Това е моята философия.
Благодаря ти Платоне. И Киркегор.
Закопчай си деколтето.
Закопчала съм го. Само толкова може.
Двете сестрички,
пеят като пойни птички.
Джейсън знае как да ме разсмее
и това все по-добре умее.
Клеър си намери нов,
момчето се казваше Тими.
А Джон е мъж за всички.
По стария дъсчен път.
Що не кажеш на дебеланкото,
че задника му е прекалено голям за тези панталони
и му се вижда цепката на задника.
А това е нещо, което нормален човек не би загледал?
- Къде? Отзад. Там ти е цепката.
Аз нищо не виждам.
Моли? - Не ми говори.
Задникът ми е сносен?
Не ме питай. Не съм ти майка.
Ще заприличаш на нещо, ако свалиш 10 кила лой.
И си отрежеш главата.
Веднъж ми показа татуировката си.
Да, бе.
На рамото й е.
Лъжеш като дърт циганин.
На лявото. Ето тук.
Това не е рамото. - Наричай го както искаш.
Бих го нарекъл ключица. - Е добре, иди и я питай.
Може да ти даде да я видиш. - А какво си е татуирала?
"СВОБОДА".
Знам, че лъжеш.
Хайде. Трябва да дадем дисковете.
Хайде, племеннице.
Здрасти, Моли.
Ето, Моли. Занеси ги отпред.
Разбра ли, че Содъбърг продават радиостанцията?
Чух за това.
Добре ли си?
Разбира се.
Малко странно усещане, нали?
Кое? - Тишината.
Какво й е?
Ще кажеш нещо по този въпрос, нали? Ще го съобщиш на хората.
Кажи: "Благодаря, че ни слушахте" или нещо подобно.
Сещаш се. - Не смятам да го правя.
Защо не? Кажи им едно "Благодаря". - Какво?
Не ме бива по големите речи.
А какво правиш, тръгвайки си отнякъде? Нали не се врътваш и изнизваш...
Не съм по големите сълзливи речи.
А, това ли било?! Страх те е да не се разревеш?
Няма да се разрева.
А, вярно. Няма как да се разревеш.
Ето защо нашата връзка беше толкова краткотрайна.
Защото знаех, че когато се разделим ти не би заплакал,
затова те превъзмогнах.
Сега схвана ли? - Нищо не можах да разбера.
Замразен пай от ревен "Бибопарибоп" и замразен пълнеж от ревен.
Какъв прекрасен момент за парче пай с ревен.
Нещо малко може да ни съживи, знай -
това е парче ревенов пай.
Сервира се докато е още топъл,
нещата не са толкова зле, приятел.
Малкото момче на мама, обича ревен
"Бибопарибоп" пай със ревен.
Малкото момче на мама, обича ревен
"Бибопарибоп" пай със ревен.
Да, "Бибопарибоп" пай с ревен.
А сега след "Бибопарибоп",
моля приветствайте една от най-големите музикални семейства -
"Джонсън гърлс" - Ронда и Йоланда.
Здравейте на всички. - Здравейте.
Благодаря ви! Много благодаря.
Искам да ви кажа, че съм изключително щастлива,
че дъщеря ми Лола тази вечер е тук.
Благодаря ти, мила. Публиката иска да те види.
Това, че си тук означава много за мен.
Кръстих Лола на баба й - нашата майка.
Да, майка ни се казваше Лола.
Тази вечер ще изпеем...
една стара песен, която майка ни много обичаше.
Беше една от любимите й. - Да. Тя беше нашето вдъхновение.
Някои от вас знаят тази история, но нека я разкажем пак.
Мама беше основната причина да започнем да се занимаваме с музика,
защото... това беше единствения начин,
да я накараме да се почувства щастлива.
Дори да стои на колене, търкаща кухненския под,
а ти застанеш на вратата и изпееш някоя любима нейна песен,
би вдигнала поглед и би се усмихнала.
Угрижена,
но с усмивка широка като Мисисипи.
При делтата.
Не толкова бавно, кучи синове. Ще ви извия вратовете.
Съвсем сериозно говоря.
Можете да видите златния й зъб в този момент.
Надолу по река Мисисипи,
не много далеч от тук.
Там моите старци винаги са живели,
там ще живея и аз.
Целия свят обиколих,
половината си живот изгубих.
И повече.
Но утеха само тук намерих,
тук на калния бряг.
Целият свят е тъжен и мрачен,
навсякъде където съм бил.
О, мамо!
О, мамо, как ми липсваше прерията
и бащиния дом.
Помня маминото красиво лице всяка неделна сутрин.
Всички песни и псалми, които пяхме, възхвалявайки Господ.
Коленичихме за молитва редом до любими чичовци и лели.
Кой ни обичаше като малки,
в мрачната долина?
Това са пастирите,
които ме отведоха до зелените пасбища.
Ще приседна със мама,
до тихата вода,
обзета от доброта и милосърдие.
Поех
по Колумбия и Хъдсън.
Минах по бреговете на Охайо,
по бреговете на Уабаш
е великата Колорадо.
И по Червената река на север.
Целият свят
е свят на реки.
Към морето текат.
Но само тук - на брега на Мисисипи
е домът за теб и мен.
Хайде, с нас!
Целият свят
е тъжен и мрачен,
навсякъде където съм бил.
О, мамо
как ми липсваше прерията.
И моят бащин
дом.
Благодаря ви, "Джонсън гърлс".
Това достигна до вас благодарение на "Паудърмилк Бискитс" -
голямата синя кутия, с нарисуваната бисквитка на нея.
Боже, вкусни са. Не останаха.
Също така и благодарение на "Закусвалнята на Мел".
Защо да плащате повече за някакви префърцунени ястия,
когато единственото от което се нуждаете е руло "Стефани", тиква,
картофено пюре и пудинг -
всичко това за 4,99 долара в "Закусвалнята на Мел".
Да, правилно чухте.
4,99 долара.
Нека сега поканим на сцената г-н Чък Ейкърс.
Г-н Чък Ейкърс излезте и ни изпейте някоя песен.
Сладурът от окръг Кандийохи -
слабостта на всички зрели жени.
Моят голям приятел - г-н Чък Ейкърс.
Радвам се да ви видя, сър. - Благодаря, сър.
Бихме искали да изпеем една песен за всичките ни почитатели.
Трудна работа, при положение, че те са навсякъде.
Аз например, съм имал концерти къде ли не.
Свирил съм по фестове, училища, паркинги,
театри, зали, каросерии на камиони.
Дори църкви - знам, че не е за вярване.
Тази песен е за всички вас.
Всяка дума от нея е специално пожелание за вас.
Нека им покажем, какво можем.
Лодката на моя живот
се люшкаше,
по бурния ход на времето.
Когато за пръв път видях
усмихнатото ти лице
младостта беше налице.
Винаги ще помня,
че където и да ходя,
независимо от това къде си ти.
Ако някога,
имам приятел,
то този приятел ще си ти.
Здравей, Лола. Чух, че ще ни изпееш нещо. Нямам търпение.
А, не, няма. Или пък може да изпея нещо.
Майка ти ще е на седмото небе. Винаги е казвала, че имаш талант.
Техните песни не ги знам.
Знам си само моите. - Тогава изпей някоя от тях.
В тях се пее основно за смъртта.
Има много хубави песни за смъртта.
В моите се пее за самоубийства.
Обесвания с телефонен кабел,
въглероден двуокис, свръхдоза...
Можем да изпеем "Невероятната Грейс" заедно.
"Невероятната Грейс" я знам.
Аз ще свиря на китарата, двамата ще пеем и направо ще ги разбием.
Не знам дали знаеш едно нещо, за приятеля ми Дъсти?
Научил се да пее госпъл в Сан Куентин.
Тишина в студиото.
Там се и запознахме. Бях с Джони Кеш, когато пееше по затворите.
Затвори си плювалника. - Там беше пълно с ужасни престъпници,
Лъжец нещастен. - Изпя "Невероятната Грейс"
и почти ни накара да забравим, какво беше извършил.
За което не желая да говоря. - Тъп си за двама.
Накара ме да се закълна в Библията, да не казвам на никого.
Та повече няма да говоря за това.
Искам само да ти кажа, да внимаваш да не те прегърне.
Добре.
Ако някога
имам приятел,
това ще бъдеш ти.
Ако някога
имам приятел,
това ще бъдеш ти.
Благодаря. Благодаря.
Благодаря ти Г. К.
Г-н Чък Ейкърс!
Благодаря ти Чък. Робин и Линда Уилямс.
Нека си поговорим за кетчупа.
Да, кетчуп произведен от домати, уловили слънчевата светлина,
от която толкова много се нуждаем в тази част на страната.
Ние не сме весели хора.
Не приличаме на хората от плажовете и рая.
Ние сме мрачни хора.
Хора, уверени в това, че може и по-лошо.
Очакваме да стане по-лошо.
Нашите предци са хора, отгледали ни с убеждението,
че животът е битка
и дори да се почувстваш за момент щастлив,
бъди търпелив. Това ще отмине.
Кога ще излизате?
След като дъртото магаре си затвори плювалника.
Благодаря ви за подкрепата.
Ще се справиш страхотно. Дай да те прегърна.
Шоуто продължава след малко,
а сега е време да поговорим за обущата!
И по-точно за обущата "Гай".
Да поговорим за обущата,
обущата "Гай".
Всякакви модели и размери.
Обхващат целия ви крак,
завършекът на вашето облекло.
Става въпрос за обущата,
обущата "Гай".
Да, обувки "Гай". Направени да издържат.
Поинтересувайте се и за модела с кухина в подметката,
където можете да държите парите си, когато яздите из прерията.
Нали така, Лефти? - Там държа и моите, Г. К.
Нека сега приветстваме дъртите кучета,
старите прерийни кримки, душата на това шоу,
ето ги и тях - Дъсти и Лефти.
Радвам се, че ни гостувате. - Благодарим за което, Гарисън.
Хубаво е да се видим пак в шоуто, защото сме много самотни в прерията.
Каубоят се отегчава от пейзажа след време.
Получава "ландшафтна криза"
и му се приисква да поговори с някой.
Някой умен.
Значи ви липсват хората?
Така е, Гарисън.
Можеш да говориш с коня си, но не е същото.
Конят ми е изключително умен. Разбира от математика.
Разбира и от физика, химия,
но философията не може да я проумее.
Значи философията не му се отдава, а?
Не може да му четеш трудове на Декарт, все пак.
Това беше добро.
Какво ще кажеш да изпеем нещо, Дъсти? - Да го направим, Лефти.
Едно, две, знаете какво да правите.
Аз съм стар каубой,
със слама в косата.
Две трети алигатор,
три четвърти мечок.
Наполовина съм лъв,
но искам да се знае -
лъжа не знам аз що е,
на мен не е присъщо.
Давай нататък да изпеем нещо.
Ям когато огладнея,
пия когато ожаднея.
Не ме кори и наставлявай, че ще ти плюя във сурата, знай.
Правя каквото си поискам, и каквото ми е на езика казвам.
И си мисля за вас женички, че най-красиви сте сред всички.
Майка ми каза...
Мама ми каза, че си започнал в радиото,
когато един мъж полетял гол с хвърчило. Вярно ли е?
Летящ гол мъж. Впечатляваща гледка.
А той защо не си вдигнал шортите?
Държа се за хвърчилото, нямаше как да се пусне.
Беше много нависоко. На 30 м височина.
Всъщност бяха 15.
По какъв начин това ти е помогнало да започнеш в радиото?
Така се запознах с баща ти.
Следва соло.
Много добро.
Значи голият мъж бил баща ми? - Да.
Голият мъж със свалените червени гащи.
Две хиляди души го видяха,
та решихме, че е дошло време да напуснем града.
Купихме си кола и заминахме за Чикаго.
Яздим във снега яздим във дъжда.
Също като Джийн Отри, също като Джон Уейн.
Каубои бяха те по-добри от нас, признавам дори.
Но пък живи сме още и това е добре за нас.
Давай нататък да пеем още.
Влизам да платя за бензина,
а той се събудил и решил, че му се пикае.
Връщам се обратно, и мислейки, че той си е на задната седалка,
се качвам на колата и отпрашвам за Чикаго.
Зарязах го в Ошкош.
Той влязъл в кафето, а майка ти работела там като сервитьорка.
Така се запознали.
Това е и причината да се появя на този свят.
Един вид първопричината.
Ако обаче беше погледнал към задната седалка
и беше видял, че него го няма, аз нямаше да съществувам.
Не погледнах, защото с него много-много не се спогаждахме.
Много странно.
Това е едно от най-хубавите неща, които не направих в живота си.
А как се озова в радиото?
Имаше едно шоу - "Празник на печения боб".
Заедно с баща ми. - Да, с баща ти.
"Честит печен боб."
Печеният боб е много питателен.
По-тихо! - Екологично чист продукт
Намалете децибелите! - Съдържащ растителни влакна.
Опитай и ще разбереш.
В момента сме в ефир! - Природен дар.
Яжте печен боб всеки ден.
Време е да ви прочета малко писма и картички, от приятели и съседи.
Толкова е хубаво, че сте някъде там и ни слушате.
Ето едно писмо от Арън,
който ни пише, че шоуто за него е повод за разтуха и смях.
И се надява, "Джонсън Гърлс" да се разкършат и изпеят
"Докосни ме, целуни ме, бъде мой мъж"?
Казва, че се шегува. Малка шегичка.
Надява се да му изпеят "Часовникът със златната верижка".
Обзалагам се, че ще го направят.
Ще го направя заедно с Йоланда. Нека извикаме Йоланда на сцената.
Какъв прекрасен стар хит - "Часовникът със златната верижка".
Скъпа, не мога да живея без теб,
сърцето ми е безутешно.
Светът е толкова тъжен без теб,
как да бъдеш завинаги моя.
Ще ти заложа златния си часовник, скъпа,
Ще ти заложа венчалната си халка.
Моли? - Какво?
Би ли дошла за малко?
Какво има, Гай? - Исках само да...
Много си дебела.
Май ще трябва да ограничиш сладкото и бирата.
И сексът с мъже.
Кога се е случило това?
Кой ти го причини?
Лефти, Дъсти, знаехте ли за това?
Нашето момиче ще става самотна майка.
Горкичката. - Благодаря.
Заклевам се в една камара библии, че не съм бил аз, скъпа.
Добре е да го знам, Дъсти. Благодаря.
Не я обиждай,
с думи остри и жестоки.
На падението й не се присмивай,
Трябва да седнеш.
За момент спри и помисли,
Не им обръщай внимание.
само мъж може това да й причини.
Дъсти?
Това ми напомня,
за онази неприлична песен, дето я изпяхте миналата седмица.
Неприлична ли? - Да.
"Ще извадя скоросмъртницата, ако ми покажеш балконите си"?
Не тази.
"Да те имам не е лесно, но това не важи за сестра ти"?
"Ела да пояздиш понито ми, вечерта е твоя,
язди го неоседлано, а аз ще ти пея."
В тази песен се пее за яздене на пони.
Ти за какво си помисли?
Нека излезем и бъдем на ниво. Какво ще кажеш?
"Да излезем"? Какво имаш предвид? - Това, което казах.
"Да излезем?" Имаше предвид мен. - Всички ни.
За какво, по дяволите говорите, г-не? - Хайде стига.
Предлагам сандвичи с яйчена салата. - Без караници зад кулисите.
Постоянно съм гладна. - Знаеше ли, че е бременна?
Няма връщане назад.
Остави ме заради друг.
Всичките ми мечти се сринаха
Ще ти заложа златния си часовник, скъпа,
Ще ти заложа венчалната си халка.
Ще ти заложа туптящото си сърце,
само ми кажи, че ме обичаш отново.
Благодаря, Йоланда. Каква прекрасна песен.
Тази песен достигна до вас, благодарение на "Паудърмилк Бискитс"
и едно тиксо.
Тиксо... Да, тиксо. Тиксо... тиксо...
Полезна вещ за цялото семейство,
която може да ви дойде на помощ в случай на нужда.
Постоянно нещо трябва да се ремонтира - вратите и прозорците
не се затварят плътно, може да се случи какво ли не.
Понякога не знаете къде сте сложили дадено нещо
и тиксото ви идва на помощ.
Можете да си го увиете около пръста, вместо конец.
Нещата имат склонността да се развалят.
Това е нещо нормално за днешния свят.
Просто нещо им се случва.
А особено когато остареете,
тиксото се оказва най-полезната вещ.
Всички знаем, че ремонтите са краткотрайни.
Ако чешмата ви капе,
тя олива целия шкаф
и дървесината се надува и отлепя от стената.
С нещо трябва да оправите проблема и грабвате тиксото.
Това е идеалното решение.
Или да кажем орангутанът ви е скачал върху барплота.
Тежестта на орангутана е причина части от барплота да се отчупят.
След това се появява ротвайлерът ви и захапва орангутана за задника.
Това направо го вбесява.
Всъщност, ротвайлерът е заключен в мазето.
Ще трябва да те поправя, Ронда. - Чувам как го гони.
Заключен е в мазето. - И ротвайлерът, и орангутана.
Двойно подсигуряване. - Защото орангутанът...
има пръсти и е взел резачката. Моторната резачка.
Изрязал голяма дупка във вратата и ротвайлерът избягал.
Ето как успял да захапе орангутана по задника.
Но не забравяйте за пауна.
И ятото. Един голям хеликоптер минал през ятото.
Право през едно ято канадски гъски.
Успял да опърли няколко гъски.
После шашардисали пауна.
После този болен... - Паунът...
Някакъв садист се навъртал наоколо.
И паунът се нахвърлил на орангутана.
Клюнът му...
проблеснал като ятаган.
Да, но неговата мишена прави грешка.
Грабва резачката и я хвърля. - Орангутанът я хвърля по пауна.
Прицелил се обаче зле. Резачката изхвърчала през прозореца.
И за малко... да уцели пощальона.
Но не би. Минала на косъм покрай него.
А той между другото носи писмо от бившото ти гадже. Помниш ли я?
Която все още ти е бясна, за това, че я заряза.
Отблъсна жената, която те обичаше.
Защото си намери друга. Как можа да го направиш?
Тя никога няма да те разбере.
В този случай тиксото няма да ти помогне.
Предполагам, че не.
Тиксото няма да ти помогне да станеш честен човек.
Няма. Но в 2 от 3 случая ще свърши работа.
Няма и да ти помогне да намериш, онова което търсиш.
А какво беше то? - Търсех тиксото.
Всички ремонти са временни и краткосрочни.
Тогава единственото нещо, което ви трябва е тиксото.
След секунди още от "Последното кънтри шоу",
веднага след като побъбрим за кафето.
Да, Джарлин, няма по-голям стимулант за човека,
нищо не помага за концентрацията по-добре от добрия стар кофеин.
Черно кафе.
Колко е хубаво. Радвам се, че и на теб ти харесва.
Сипеш ли, ухае ароматно. Как, вече литър ли изпи?
А на вкус е тъй приятно и с поничка върви дори.
Черно кафе
Кафето стимулира човешките копнежи, а сервира се и в лютерански църкви.
Държи шведи и германци будни по време на църковни служби.
Изпий си каничката днес и със сигурност ще си доволен.
Чък? Готова съм.
Чък?
Хей, срамежливко.
Какво си направил тук?
Свещи и музика...
Събуди се, приятелю.
Хей, Чъ... Чък?
Господ изпълнява обещанията си.
Нека пътеводната Му светлина озарява моя път.
Той изцери болните и възкреси мъртвите.
Нека пътеводната Му светлина озарява моя път.
Озарявай.
Озарявай моя път.
Нека пътеводната Му светлина озарява моя път.
Озарявай моя път.
Нека пътеводната Му светлина озарява моя път.
Светът ще се разтресе.
Нека пътеводната Му светлина озарява моя път.
Скъпи? Аз съм.
Готов или не, аз влизам.
Търся големия, набъбнал кренвирш, за да му предложа горещата си питка.
Защо се криеш от мен?
Събуди се. Събуди се, захарче.
Чък?
Чък! Чък!
Всичко е наред.
Как може да умре? - Просто си е отишъл.
Моят Чък.
Моят любим.
Смъртта на възрастен човек не е трагедия.
Не го пускам.
Прощавам му всичките недостатъци и му благодаря за обичта и вниманието.
Озарявай.
Озарявай моя път.
Нека пътеводната Му светлина озарява моя път.
Сбогом, скъпи.
Озарявай моя път.
Нека пътеводната Му светлина озарява моя път.
Озарявай.
Озарявай моя път.
Нека пътеводната Му светлина озарява моя път.
Озарявай.
Озарявай моя път.
Нека пътеводната Му светлина
озарява
моя път.
Много ви благодаря. Прекъсваме за радио идентификация.
Останете на нашите честоти, връщаме се след малко.
Дами и господа, 9 минути до ефир. Девет минути.
Господине, тук не се пуши.
Чък Ейкърс умря. Почина.
Не те слушах.
Казах, че Чък е мъртъв.
Кой е умрял? - Чък.
Кога? - Току що.
Умрял е току що? - Не знам кога, точно е станало.
Не съм бил там.
Приблизителен час на смъртта? - Скорошен. Защо сам не провериш?
Там вътре е. - Някой друг знае ли?
Нямам представа.
Ако някой друг знае и си трае, трябва да знам.
Извинете ме.
Преди да умра, слушах шоуто ви.
Казвах се Луис Питърсън.
Пътувах към една хижа на север,
вие разказвахте някаква история, а аз се скъсвах от смях.
Колата поднесе, влезе в канавката и се преобърна.
В този момент осъзнах нещо -
историята не беше чак толкова смешна.
После,
стоях насред високата трева и гледах собственото си тяло.
Много съжалявам.
Пътувах към хижата за да се срещна с гаджето си - Лари.
Бяхме го планирали повече от 2 месеца.
А заради вашата история, изгубих контрол и умрях.
Та... - Много съжалявам.
Един вид, вие ме убихте.
Не е ли интересно това?
Направо си е мъртъв.
Само преди половин час се моташе тук и газоотделяше.
А сега още повече. Трябва да извикаме полиция.
Не трябва. Аз ще им се обадя, когато трябва.
Пет минути до ефир.
Не казвай на никого. Ясно? Нито дума.
Ходете си вършете работата.
Аз ще отцепя района. Да продължаваме със шоуто.
Добре ли си?
Да, няма страшно.
Значи ти си истински ангел? - Естествено.
А какво точно правиш? Много тъп въпрос.
Не, не. Много неща.
Утешавам безумно тъжните хора.
И се явявам.
Аз...
Плачещи статуи.
Веднъж направих така, че образът на Иисус да се появи в купа овесена каша.
Главно утешавам хората. Такива неща.
Но основното ми занимание е да водя хората на среща с Господ.
Затова съм и дошла.
Но продължавам да си мисля за онази история
и затова, защо ми беше толкова смешна.
Нещо, което съм разказвал по радиото ли?
За пингвините. - А, вицът за пингвините.
Два пингвина стоят на един леден блок.
Точно той. - Първият казва:
"Все едно си облякъл смокинг."
А вторият отговаря: "А от къде знаеш, че не съм?"
Това ли е вицът? - Да.
И кое е смешното?
Смешното е, че публиката се смее на него.
Аз не се смея.
Ти си ангел.
Моля Г. К. да се яви на сцената.
Май трябва да вървя. - Няма страшно. Не съм дошла за теб.
Така ли? Добре. Мисля, че ме очакват.
Какво казал вторият пингвин?
Вторият пингвин казал: "А от къде знаеш, че не съм?".
- До скоро. Работи спокойно.
Благодаря.
Две минути до ефир. Две минути.
Може ли да приказвам с теб?
Възникна извънредна ситуация, която е под контрол,
но искам да те запозная с нея.
Визираш жената с белия шлифер ли? - Не, има една жена...
с бял шлифер. Ти си я видял?
Видях я там. - Говорил ли си с нея?
Не, нали ти говори с нея. - Значи си ни видял?
Ако я видиш в публиката ми дай знак.
Направи ми знак с ръка.
Не. Направи ето така, зад гърба си.
Помахай. - Да помахам с опашка?
Да, и освен това ми направи знак с уста - някаква парола.
Кажи "Обезщетение". - Добре, "обезщетение".
Или не. По-добре "Гранайт Фолс".
Как ти звучи "Гранайт Фолс"?
Просто кажи, че ще изпълним някоя песен за скъп приятел
в Гранайт Фолс. - Добре.
Ако аз пропусна сигнала, това ще бъде знак за Рич
да направи малко музикално отклонение.
Това е сигналът. Аз ще го разбера.
Така и започнах в радиото. Морзовата азбука.
Бях матрос на кораб. Голяма буря. Ноември.
Никога няма да я забравя. - Застанал си на корабното радио,
разказвал си вицове и си им пял 2 часа, докато корабът акостира в пристанище.
Точно така. Разказвал ли съм ти тази история?
Гранайт Фолс. - Г. К.?
Ако видиш Г. К. да маха с опашка, това е знак да изсвириш това.
Какво ще работиш от тук нататък? - Ще се хвана някъде на работа.
И какво ще работиш? - Нещо, което не изисква говорене.
Защо? - Така.
А какво тогава ще правиш? Ще рекламираш бельо ли?
Ако ме потърсят - защо не. - Ти си.
Ето ни отново с "Последното кънтри шоу",
достигащо до вас благодарение на Федерацията на сдружените организации.
Има една организация точно за вас.
Представлявана от Фред Фарел, име, на което можем да се доверим,
когато става въпрос за ветеринарен контрол.
Следват "Джонсън гълс",
старите кримки Дъсти и Лефти са с нас,
както и добрата ни приятелка Джарлин Стийл.
Денят е къс,
нощта дълга.
Защо се трепем,
за нещо, което дори не желаем.
Работим толкова здраво,
да си уредим живота.
Време е да тръгвам.
Аз съм ангелът Асфодел.
Тук съм по мои си дела - да нося милосърдие на този свят,
и да възхвалявам свещеното Му име.
От моя страна няма проблеми. Щом искаш да бъдеш ангел.
Бих казал, че много приличаш на ангел.
За мен приликата е достатъчна. Разпери крила и полети.
Това е откровение. - И за двама ни.
Виж какво, ако си истински ангел,
се чудя дали ако ти и аз...
нали се сещаш.
Ти ще... почувстваш ли нещо?
Бих почувствала любов.
Денят е къс,
нощта дълга.
Защо се трепем,
за нещо, което дори не желаем.
Изчакай тук. Няма да се бавя.
Денят е къс...
Вашият билет? - Аз съм от компанията.
Нощта е дълга.
Защо се трепем,
за нещо,
което дори не желаем.
Нещо против конете ли имаш?
Не, не. Просто се дръжте прилично. Нищо друго не искам от вас.
Ал. Крушката нещо не е в ред. - Нищо и няма. Така трябва да мига.
Това е моят телефон. Така виждам, че звъни. Извини ме.
Така ли? Тук ли е?
Добре. Мерси.
Ликвидаторът е тук. - Аз ще се погрижа.
Добре. - Моли?
Някой да е виждал Моли?
Той е ужасно щастлив, че съм с него,
да пием по една хубава бира.
Пийваме и си разказваме вицове
за един дето танцувал полка.
Не забравяй, че купона ще свърши,
приятелю мой.
Адио, адио, приятелю мой.
Адио, адио.
Но нека първо пием по едно
или може би две.
Г-н Кръст? - Крует! Невероятно е, че се срещаме.
Гай Ноар - вицепрезидент. Охрана и набиране на информация.
Браво на вас. Към края ли е шоуто? - Да, почти.
Значи тъкмо навреме. От колко време се излъчва това шоу?
Някой спомена 50 години. - Почти. Към трийсет и няколко.
Все едно съм се върнал в миналото. Чувствам се като антрополог,
открил някакво първобитно племе, насядало около лагерния огън,
разказващо си истории, а огнените искри се носят във въздуха.
За вас сме запазили луксозната кабина.
Оттук.
Кой е този?
Този човек преди често идваше да гледа шоуто.
Местно момче. Писател.
Пише романи. Ф. Скот Фитцджералд.
Израснал е в Сейнт Пол. - Какви романи пише?
Любовни. Най-вече. - Вече не чета такива. Нямам време.
Обикновено я пазим за клиенти.
Идват 5-6 човека, спонсори...
Забелязвам чудесни гипсови орнаменти. Да не забравим да запазим някое парче.
Искаше ми се това шоу да го запишем. - Нали е на живо.
На видеокасета. Ще я изпратим на историческия музей.
Само това липсваше. За пръв път някой умира по време на шоу.
Ал, всички остаряваме.
Мъртъв ли е?! - Шоуто не е свършило още, нали?
Имаме мъртвец долу. Трябва да предприемем нещо.
Благодари, че не стана на сцената. - Кой е това, Чък?
Къде е Евелин? - Беше долу.
Точно нея чакаше когато почина.
Умря със сърце изпълнено с надежда.
Като се замисля, един нелош начин да умреш.
Да стоиш на тъмно по гащи,
в очакване да дойде любимата ти. - По гащи ли е бил?
Дона ми каза, че бил по боксерки на големи малини,
имало голяма опаковка масажно олио, запалени свещи с аромат на мирта
и звучали най-големите хитове на Милс Брадърс.
Добре се е бил подготвил. Зареден за Евелин.
Да ви предложа нещо за пиене?
Вода. Без лед и лимон.
Вода... Без лед и лимон. Гола вода. Чиста работа.
Звуковите радиоефекти на майстора. Да ви разкажа нещо за шоуто?
Знам всичко, което трябва да знам.
Сигурен ли сте? - Да.
И няма да размислите? - Не.
Много добри хора са се събрали на сцената.
Много.
И аз и вие сме хора на място, но те дават всичко от себе си там.
Сега могат да насочат усилията си към нещо друго.
Винаги има за какво да живееш, нали? Както е казано в Библията -
преди да намериш вярата си, първо трябва да я изгубиш.
По Библията ли се водите в нашия случай?
Г-н Ноар, собствениците на компанията са хора, уповаващи се на вярата.
Преди да се отдам на Бог, свирих в една банда.
"Кралете на ритъма". Бяхме ужас.
С Божията помощ осъзнахме тази истина и бяхме спасени.
Не бяхме добри и се самоуволнихме. Това беше благословия.
Искаш ли да кажеш нещо? - Не, не искам нищо да казвам.
А би трябвало, защото през всичките тези години той беше част от шоуто.
Определено. - Не държа речи.
Имаш ли основателна причина за това? Или просто не ти пука за хората?
На такава възраст съм, че ако започна, ще държа речи до края на живота си.
А минута мълчание?
Радио мълчание Е, това не знам как става.
Имаме около 30 секунди. 30 секунди.
Искаш да кажеш, че ако мама умре, няма да обелиш нито дума?
Ще се направиш на луд, все едно нищо не е станало?
Как може да си такъв? - В радиото няма връщане назад.
В това е чарът му. Никой не остарява. Никой не умира.
Просто продължаваме напред. - Ами ако самият ти умреш?
Някой ден и това ще стане. - Не искаш ли хората да те помнят?
Не искам да им се напомня, че трябва да ме помнят.
Знаеш ли какво? Долу имаме мъртвец,
а ние не му отдаваме дължимата почит.
А ти мълчиш като пукел. - Отдаваме я, вършейки си работата.
Хайде, хайде. Вие сте.
Ще си намеря някой да ме закара. Не искам да прекарвам нощта сама.
На никой не му пука. - Не е така. На нас ни пука.
Адски много ни пука.
Ще ви се прииска да си напълните фризера с "Принц ъф Пицас".
Тази замразена пица има вкус на току що приготвена.
Пица с истински сирена и салами от Минесота.
Едно парче от тази пица
ме кара да полетя като птица.
Салам, сирене,
лук и аншоа.
Голям смях.
Гледайки ги през това стъкло, имам чувството, че съм в зоопарка.
Веднага се връщам.
Гай Ноар е на телефона. Прати ми Моли.
Кажи.
Моли, искам да направиш нещо за мен. Много е важно.
Какво?
Ела при мен за да не говорим по телефона.
Можеш ли да го направиш? - Тук съм.
С кого разговарям? - Не знам.
Кой ми говори?
Ало?
Няма никой отсреща.
Искам да те помоля да направиш нещо за мен.
Много е важно. - Какво?
Имам нужда от питие.
Добре ли си?
Да.
Как вървят нещата с ликвидатора? - Ситуацията е много деликатна.
Защо държат напитките тук? Върви много добре.
Макар че е много тежък случай.
Но мисля, че открих друго решение.
Какво? - Някога е свирил в група.
Преди много време, наречена "Кралете на ритъма"
и ако успеем да съберем бившите членове на групата
и ги включим в шоуто...
Извинявам се.
Може пък да си промени мнението.
Да им обединим старата група и ги поканим
тук, в "Последното кънтри шоу".
За хепиенда. - За хепиенда!
Боже, добро е. - Като майчино мляко.
Какво? - Извинявай.
Ето какво трябва да направиш - занеси тази бележка
на жената... зад кулисите.
На кого да я предам? - На дамата зад кулисите.
Блондинката с белия шлифер. - Блондинка с бял шлифер ли?
Да. Красива, руса. Няма начин да не я видиш.
"Ангеле, мъжът в..."
Камина? - Кабина.
"Мъжът в кабината..."
"Направи така, че да си тръгне."
Занеси й го и после го унищожи.
Време е да ви представя отколешните ви любимки.
Две прекрасни дами, които пеят заедно
от малки момиченца в Ошкош, Уисконсин.
Те продължават да пеят стари, традиционни песни.
Моля приветствайте "Джонсън Гърлс" - Ронда и Йоланда.
Благодаря.
Много благодаря.
Ще изпълним една песен, която написахме за майка ни.
Която ни отгледа... без излишен лукс.
Не ходихме на екскурзии. Не ходихме на почивка.
Но все пак имахме един малък лукс
и това беше музиката.
Мама обожаваше да й пеем.
Без значение, колко уморена бе тя,
обичаше да слуша как децата й пеят.
Това е за теб, мамо.
Казваме сбогом на мама, на чичовци и лели,
едни след други отлетели
във вечните ловни полета.
Край тихите води
останаха безмълвни.
В ръце те ме държаха
толкова години отлетяха.
Техните красиви гласове
не чувам вече край мене.
Те са в обятията на Иисус.
И той говори им
във възхитителния нов Йерусалим.
И знам, че почиват те във мир
в земя на наслада и ефир.
Но на мен ми липсва
мама
тази вечер.
Чък, тази песен е за теб.
Трябваше да я изпълняваш с тях.
Почина тя
и веч я няма.
Това, чии ръце са -
челични и загрубели?
С изтрити нокти от трепане и грижи.
От къщна работа
и труд по двора.
Докоснаха ме те по бузата
и погалиха косата ми.
Благодаря ти мамо.
Нека Господ те дари с покой.
Да благослови гласа ти
и песните, които си пяла.
Да благослови ръцете ти,
и дланите, и коленете ти.
Колко ни обичаше,
когато бяхме малки.
Господ е мой пастир.
Имам си мама,
чичовци и лели.
Водата е толкова спокойна,
пасищата толкова тучни.
Доброта и милосърдие
ме обгръща.
Доброта и милосърдие
ме обгръща.
Хайде, ти си.
Благодаря ви "Джонсън гърлс".
Те достигнаха до вас благодарение на "Паудърмилк бискитс" - синята кутия.
Нека сега посрещнем, пристигащите директно от прашните друми,
старите кучета - Дъсти и Лефти.
Много ви благодаря. С Лефти много се гордеем с предстоящото изпълнение.
Чисто нов номер.
Нека това бъде поздрав за всичките ни приятели
в Мейпъл Плейн, Гленуд, Ренвил и разбира се
нашите другари, разпръснати из цялата прерия.
Това е за вас. Едно... две... три.
О, Боже. Ще ги убия.
Кучето-водач на слепеца, препика му обувките, хитреца.
Ела тук, Шаро, повика го той. Приготвил съм ти говеждо без лой.
Защо го награждаваш, жена му го сгълча. - Какви ги вършиш?
Няма да оставя нещата така, отвърнал слепецът на жената.
Трябва да му намеря устата, за да го сритам по гъзата.
Страхотно! Всъщност, какво ли значение има?
Пикая, гъз?! И без това шоуто свършва.
Мръсни вицове за мен.
Сещаш ли се за някой друг, Дъсти?
Сещам се, Лефти. - Нека го чуем.
Когато Бог създал жената
я дарил не с две, а с три гърди.
Когато средната се оказала излишна
Бог я отстранил.
Жената застанала пред Бог
със средната гърда в ръка.
"Какво да правим", попитала тя
с тази ненужна гърда?
И Бог създал мъжа.
Мръсни вицове.
Боже, обожавам ги.
Страхотно - гърди.
Защо не - цици, гъзове, давай наред. Колкото повече, толкова по-весело.
А гърди не става ли? - Пеят песни за цици, акота
и какво ли още не. Защо пък не? Дай да окепазим цялото шоу.
Защо да не... Хайде да пием по едно.
Хайде да се накълвем. Какво ще кажеш?
Млада, гола красавица
застана пред момчетата.
Предложи на Грампс супер секс,
а той отвърна: За мен - супера.
Мръсни вицове, Боже, обожавам ги.
Мръсни вицове, не мога да им се наситя.
Всичко свърши, хлапе. Дърпат ни щепсела.
Готов ли си за още един? - Давай.
Отишъл Оле на танцова забава
и спечелил голямата награда.
Била тя четка за тоалетна,
отнесе я той у дома.
А следващата седмица едно от момчетата
попита Оле, как е четката за тоалетната.
Онази бе - наградата.
Оле каза: "Супер, чудесия".
Но предпочитам тоалетната хартия.
Мръсни вицове, Боже, обожавам ги.
Мръсни вицове, не мога да им се наситя.
Мръсни вицове за мен.
Един фермер имал бик първокласен
200 крави в годината гласел.
Жената на фермера възкликнала - двеста?!
Това е новина чудесна.
Май трябва да го наблюдаваш,
може тънкости да научаваш.
Отвърнал фермерът, че бика е невероятен
защото не бил при една й съща крава пратен.
Мръсни вицове, Боже, обожавам ги.
Мръсни вицове, не мога да им се наситя.
Мръсни вицове за мен.
Да видим. Имам...
една, две, три...
Чули за откраднатата пратка Виагра?
Не, има ли заподозрени? - Няма,
но са установили наблюдение над закоравелите престъпници.
Извикай Гарисън. Взеха да се оливат.
Някой друг? - Има още, Лефти.
Свен споделил с приятел: "Мисля, че жена ми е пукнала".
Приятелят му отговорил: "Как така мислиш?".
"Ами сексът е същия, ама много мръсни чинии се натрупаха. "
Дъсти? - Кажи, Лефти.
Знаеш ли, че диарията е наследствена?
Не, не го знаех. - Да, тече в гащите ти.
Лефти? - Какво? Продължавай.
Знаеш ли защо Предменструалния синдром се нарича така?
Не знам, защо?
Защото терминът "луда крава" се използва за друго заболяване.
Добре, достатъчно.
Дъсти? - Кажи, Лефти.
Какво се получава, като смесиш светена вода и рициново масло?
Не знам, Лефти. Какво? - Религиозно течение.
Лефти, а какво казва слонът, като види гол мъж?
Какво казва?
Симпатичен е, но наистина ли можеш да дишаш през него?
Мръсни вицове, Боже, обожавам ги.
Мръсни вицове, не мога да им се наситя.
Мръсни вицове за мен.
Мръсни вицове, Боже, обожавам ги.
Мръсни вицове, не мога да им се наситя.
Мръсни...
вицове за мен.
Благодаря!
Надяваме се шоуто тази вечер да ви е харесало.
За нас беше удоволствие, че бяхте наши гости.
Боже милостиви. По дяволите.
Останали са ни още 6 минути! Има ли с какво да ги запълним?
Да сте репетирали нещо? Каквото и да е?
Скъпа, помниш ли, като ти казах,
че когато една врата се затвори, друга се отваря?
Излез и изпей нещо.
Веднага ли? - Отивай, отивай Лола.
Ще се справиш.
Каза ти да отиваш! Тръгвай!
Което дава увереност на несигурните да се надигнат
и да направят това, което трябва да бъде направено.
Очакваме да ви видим отново в театър "Фитцджерълд",
следващата седмица по същото време.
Това предаване достигна до вас благодарение на "Паудърмилк Бискитс".
Имаме още 6 минути. Лола ще пее. Дюкянът ти зее.
Но преди това ще ви представим една млада жена,
която ще направи своя дебют в шоуто.
Да посрещнем това младо и изключително талантливо момиче,
която знае всички онези любими стари песни.
Тя ще направи своя дебют
тук, в нашето радио шоу.
Моля посрещнете красивата г-ца Лола Джонсън.
Лола Джонсън, дами и господа.
Франки и Джони бяха сладури,
но не й бе верен той.
Мамеше я, а това много боли,
но силна и добра бе тя, как кой.
Съпруг й бе той
но голям тъпанар.
Цялата песен ли е в този дух? - Долу-горе.
В хотела той беше със Нели Блай
пистолетът изгърмя, май.
В сърцето застреля, копелето недно
съсипа му костюмчето бедно.
Бе неин съпруг
но голям темерут.
Вече е в гроба
натикан във рова.
Финал бе това жален
за чисто новата риза печален.
Съпруг й бе той,
но я мамеше по начин свой.
Какъв е следващият куплет? - Не знам.
Изневиделица му дойде
при Господ той отиде.
Умря от ядене на катерици,
а сега лежи сред кални буци.
Съпруг й бе той,
но я мамеше по начин свой.
Страшна песен. Приключвай.
Толкоз за Франки и Джони
това е краят на песента.
В ауспуха маркуч тя вкара,
защото я мамеше коцкаря.
Съпруг й бе той,
а това е краят на припева мой.
Благодаря.
Една млада жена, на която й предстои да извърви дълъг път.
Ние също трябва да вървим. Това беше всичко от нас.
Не забравяйте да стоите здраво стъпили на земята, мечтите ви да са големи,
молете се за дъжд, нека хуморът бъде сдържан
и яжте онези бисквитки. Благодаря на всички.
Приседни до мен ако ме обичаш.
Не бързай да се сбогуваш с мен.
Спомни си долината на Червената река
и онзи, който истински те обича.
Шоуто е към своя край. - В прекия и преносния смисъл.
Хубав парфюм. Ти от шоуто ли си?
В известен смисъл. Всяка седмица слушах предаването.
Някога е било страхотно, но животът продължава.
Така е. Карай внимателно довечера.
Да те закарам ли донякъде? - Има пряк път за летището.
Стръмно изкачване, последвано от серия остри завои и един голям дъб.
Как се казваш? - Асфодел.
Красиво име. Косата ти ми харесва.
Когато ги слушах, ги чувствах като много добри приятели.
Но нещо се случи, нали? - Да.
Аз съм това нещо.
За колко време се стига до летището? - 20 минути.
Тя каза, че имало пряк път. - Да, сър. Знам го.
Повече не го видяхме.
Колата се ударила в дърво и се взривила.
Сбогом, ликвидаторе.
Това с нищо не промени нещата.
Изпяха "Някой хубав ден",
публиката се разотиде, всички си събраха багажа и си тръгнаха.
Рано сутринта, дошъл камион от фирмата, която ще разрушава сградата
и двама започнали да пробиват отвори за експлозивите.
Ето и една песен от основното училище.
Откъсни напъпилите рози дорде още можеш.
О, как времето лети.
Разцъфналото цвете днес,
утре вече ще повяхва.
Хайде, приятел. Искам да те черпя едно питие.
Дона, още 3 яйца. - Слушай, какво ти говори.
За какво говореше?
Говорихме да направим едно прощално турне.
Кои ще бъдем? - Всички от старото шоу.
Но шоуто го няма от години.
Винаги съм искала такова турне. Последното шоу беше удоволствие за мен.
Но искам да направим едно последно шоу, после още едно,
докато не седна в инвалидната количка.
Просто не искам да спирам. Докато не започна да забравям репликите си.
Имали сме представления в най-различни градове.
Гуусбери Фолс, езерото Уинибигошиш.
При Уинибигошиш толкова много хора искат да ни видят.
Мен не ме брой. Имам си друга работа.
Каква? - Разни неща, които в момента движа.
Работя по няколко... сделки. Ще пътувам много.
Добре. А ти? - Аз съм свободен.
Чудесно!
Работя на закрития паркинг.
Да, работата е добра. Харесва ми. Чета много книги.
Нека яйцата са четири. - О, Боже! Ти четеш много.
Да. - Интересно.
Я, виж ти! Кой е дошъл! - Как ми липсваха тези момчета.
Я виж ти, кого довя прерийният вятър.
Ти не напусна ли града с полицейски ескорт?
Жената реши да не повдига обвинения.
Така ли? Какво се беше провинил? Хъркаше?
Обичах я.
Току що се връщаме от турне по казината в Южна Дакота.
Нима? И какви представления изнасяхте? На карти ли?
Музикални представления. - Май обмисляте прощално турне.
Така е.
Включихме в репертоара трикове с ласо.
Горящо ласо. Нарича се "Огненият пръстен".
Купихме автобус, сложихме му койки
и пак започваме да изнасяме представления по църкви и училища.
Виж я само. Работи от 6 месеца и вече е мениджър.
А с какво точно се занимава? - Нямам представа.
Май нещо свързано с религиите. - Софтуер.
Добре се е ориентирала. Това в момента е доста актуално.
Здравейте. Прегледах осигурителните ти вноски.
Супер. - Ужасяваща работа.
Да си чувала за осигурителни дружества?
Честно казано, мамо, нещата щяха да са по-добре
ако беше сложила всичко в кутия от обувки и я беше завряла под леглото.
Точно затова исках да ми помогнеш.
Тури един подпис. - Какво е това?
Трябва да раздвижа авоарите ти.
Моите какво? - Авоари.
Пълномощно.
Похарчила си 6 000 долара за автобус?
Да. - Защо не го консултира с мен?
Извинявай.
Мога ли да задържа автобуса?
Ще го обсъдим по-късно. - Това ми прозвуча като "Не".
И аз те обичам. - Чао, хора.
Дона?
Чао! - Чао.
Сбогом.
Мисля, че произнесе страхотна реч на погребението на стария Содъбърг.
Мерси.
Много жалко, че старият пръч не можа да присъства.
Да, изпусна я за няколко дни.
Все още харесвам смеха ти.
Разбрах го.
Много тъпо.
Благодаря.
Този виц с времето става по-смешен.
Някой да иска нещо друго?
Може ли едно кафе?
Някой...
някой...
хубав ден,
ще се срещнем на красивия бряг.
Някой...
хубав ден,
ще се срещнем на красивия бряг.
В земя по светла и от ясен ден.
Хайде, Лола.
Ако се вгледаме ще видим в далеченината
Господ ни очаква там,
за да ни приеме при себе си.
Хайде, всички заедно! Пейте с нас!
Някой...
някой...
хубав ден,
ще се срещнем на красивия бряг.
Някой...
хубав ден,
ще се срещнем на красивия бряг.
Някой...
хубав ден,
ще се срещнем на красивия бряг.
Някой...
хубав ден
ще се срещнем на красивия бряг.
Някой...
хубав ден
ще се срещнем на красивия бряг.
Някой...
хубав ден
Някой...
хубав ден,
ще се срещнем на красивия бряг.
Превод: electroneon